TITTEL Om fisk og fotavtrykk

INGRESS 14-15. januar går Sjømatdagene av stabelen på Hell. Og de har en liten verdensnyhet på lur.

TEKST OG FOTO Jan-Are Hansen

-  Nå skal jeg ikke røpe altfor mye, men vi kommer til å presentere et helt nytt matsporingssystem som følger fisken fra den forlater vannskorpa, til den ligger i hylla på butikken. Systemet er et samarbeid mellom det amerikanske matserviceselskapet Golden State Foods, IBM og en av våre partnere, Atea Norge, forklarer Robert Eriksson, administrerende direktør i næringsorganisasjonen Sjømatbedriftene som er arrangør.

Enormt vekstpotensial
 Målet er å kvalitetssikre hele verdikjeden, samt minske mengden matavfall.
- En av hovedoppgavene til Sjømatbedriftene er å jobbe for en sunn og bærekraftig utvikling av sjømatnæringene i Norge. Vi representerer alle ledd fra produksjon til salg. Dette går rett inn i kjernen til det vi driver med, sier Eriksson til Midtpunkt.
Norge eksporterte 2,7 millioner tonn sjømat for rekordhøye 99 milliarder kroner i 2018. Estimatet for 2019 er tresifret.
- Det peker mot ny rekord?
- Vi håper på det. Vekstpotensialet er enormt. Mulighetene likeså. Men med det følger også en hel rekke utfordringer. Og disse må vi ta tak i, og snakke ærlig om. Skal vi lykkes er det næringen selv som må sette dagsorden og komme med løsningene. Det handler tross alt om framtida vår - det vi skal leve av når oljeeventyret er på hell, fastslår han.

Langsiktig og bærekraftig drift
Sjømatbedriftene med hovedkontor i Trondheim, har i dag omlag 180  medlemsbedrifter over hele landet. 
- I tillegg har vi en allianse med Kystrederiene og Smak av Kysten, inkluderer man disse inn i paraplyen, passerer man 400 bedrifter, legger Eriksson til.
Og bransjemangfoldet i 2019 er stort - fra havbruk og fangstbasert industri til fiskeforedling og utvikling av ny sjømat-teknologi. For å nevne kun et lite knippe.
- Vi har ikke de største børsnoterte aktørene. Jeg pleier heller å si at våre medlemmer representerer ryggraden i den norske sjømatnæringa. Det er disse som sikrer bredde, mangfold og sysselsetting langs hele den langstrakte kysten vår, understreker han.

Handler om mer enn bunnlinja
"En blå vei til en grønn framtid - hvordan sjømatnæringene kan være en del av løsningen på verdens klimautfordringer" er headingen til Sjømatdagene på Hell i januar.
- Et ambisiøst utgangspunkt?
- Det kan du godt si. Samtidig er det nødvendig. Vi må ta ansvar. Når jeg prater med medlemmene våre er det alltid ett tema som går igjen uansett hvilken del av næringen de opererer i: hvordan kan vi sikre vedvarende og bærekraftig drift. Det handler nemlig ikke utelukkende om den kortsiktige bunnlinja, forklarer Eriksson som har begynt å snakke seg god og varm i skjorta.
- Vi skal selvsagt ivareta medlemmenes interesser både næringspolitisk, økonomisk og faglig. Samtidig må også vi også utvikle sjønæringene på en samfunnsmessig ansvarlig måte. Sikrere og mer miljøvennlig merdeteknologi, mer klimavennlig transport av sjømat, elektrifisering av fartøy - alt henger sammen. Jeg kan fortsette i det lange og bredde, understreker Eriksson engasjert.

Ekstremt uansvarlig
Mange av leserne vil sikkert kjenne navnet Robert Eriksson best fra perioden da han var arbeidsminister for FrP i Erna Solbergs regjering mellom 2013 og 2015. Når samtalen dreier seg mot prøveboring i havområdene utenfor Vesterålen, Lofoten og Troms, blir han mørk i blikket.
- Ekstremt uansvarlig. Det er ren hasard, fastslår den tidligere politikeren.
I FrPs handlingsprogram 2017-2021. heter det blant annet: "FrP vil åpne for konsekvensutredning av Nordland VI, VII og Troms II (havområdene utenfor Vesterålen, Lofoten og Troms), Barentshavet nord, Møreblokkkene og Jan Mayen snarest mulig, med den hensikt å åpne for petroleumsvirksomhet."
- Sterke kontraster?
Eriksson smiler.
- I dag er min oppgave utelukkende å ivareta sjømatnæringens interesser. Samtidig er det viktig å se det store bildet her. Oljen har gjort Norge til et av verdens beste land å leve i. Uten den hadde vi ikke vært i nærheten av det velstands- og velferdssystemet vi nyter godt av i dag. Oljen kommer til å være ekstremt viktig i mange, mange år framover. Men - og det er et stort men - oljeutvinning er alltid forbundet med risiko. Kun én systemsvikt kan få katastrofale følger, understreker Eriksson som peker på at havområdene i nord er selve bærebjelken i den norske fiskerinæringen. 
- Disse områdene er sårbare. Petroleumsvirksomhet her gir gevinst på kort sikt, men fisk er en sikker, fornybar ressurs dersom vi forvalter den riktig. For meg er det åpenbart hva vi bør satse på.

Et sunt oppdrag
- Greta Thunberg skal ha ros for sitt kraftfulle miljøengasjement, kommer det litt plutselig fra den tidligere FrP-ministeren.
- Og jeg har sansen for skoleungdom som viser engasjement og viser tydelighet i samfunnsdebatten. De bryr seg, og det liker jeg, sier han til Midtpunkt.
- Samtidig burde de ha spist mer fisk enn de streiket, det ville kunne gitt en langt større klimagevinst enn hva skolestreik gir. Det er nedslående å se de samme ungdommene strømme inn på McDonalds med parolene under armen for å kjøpe seg feite burgere av storfekjøtt, mener Eriksson.
Ifølge SSB satte vi i snitt til livs 51, 9 kilo kjøtt per person i 2018. Ungdom og unge voksne spiser imidlertid mye mer kjøtt, og i særlig grad storfekjøtt, enn de andre aldersgruppene.
- Faktisk så spiser de eldre mer bærekraftig fisk og sjømat enn de unge. Å produsere et kilo kjøtt etterlater seg 30 kilo CO2 ekvivalenter mens det miljømessig fotavtrykket for å produsere ett kilo laks er 2,5 kilo Co2 ekvivalenter. Hadde de streikende ungdommene byttet ut kjøtt med fisk vil det hatt en betydelig klimaeffekt, sier Eriksson.  
- Sjømatbedriftene driver oppdragende virksomhet også?
- Gjerne det. De unge bør ha denne virkeligheten i bakhodet når de kjemper for miljøet. I tillegg er jo fisk mye sunnere, smiler han.

Tørrfisk og østers
Hva med Eriksson selv? Hva foretrekker han å bli servert av havets gleder?
- Du får svare forsiktig nå slik at du ikke tråkker noen av medlemmene dine på tærne.
Sjømatsjefen ler godt.
- Det som er så fantastisk med sjømat er at utvalget er enormt. Alle har sine egne favoritter. Men når du spør...
Tenkepause
- Det er få ting som er så deilig som grillet tørrfisk på en trøndersk sommerkveld. Helt fantastisk godt. Da koser jeg meg skikkelig.
- Når vi er inne på temaet - er det noe du helst ikke vil bli servert?
Ny tenkepause.
- Vel, da må jeg nok svare østers. Det er mange som elsker det. Jeg synes det smaker mest seigt saltvann.

BILDETEKST Står i front. - Medlemmene våre representerer ryggraden i den norske sjømatnæringa. Det er disse som sikrer bredde, mangfold og sysselsetting langs hele den langstrakte kysten vår, sier Robert Eriksson, administrerende direktør i næringsorganisasjonen Sjømatbedriftene.